část první JUSTINE
Pane, já...
Jo, ješte si mužete párkrát couvnout, ale myslím, že potrebujete víc...
Je to sranda.
Pane?
Všechno v pořádku?
Slyšíte nás, námořníku?
Je z jiného okresu, asi nerozumí.
Jsou to možná dva metry. A teď zastavujeme.
Nezvládne dva metry.
To je dobrý. Stát! Stát!
Počkej, počkej!
Už jen kousek.
Ješte kousek popojet.
- Ne, ne, ne. - Myslím, že...
- Prosím, buďte opatrný, není to moje auto. - Budu, slibuju.
Zkuste to otočit.
Tady zastavte, pane.
- Přímo sem, pane. - Myslím, že to jde, že?
Ani se nedíváš.
No jak se tak dívám, tak to nevypadá dobře.
- Jsem velice zručný řidic. - Moc to nevypadá.
U té strany jsi velice blízko.
- Vážne? - Dál už tím směrem nejezdi.
Rovně...
Jak to zapnu?
Co?
Takhle?
- Uhni mi z cesty. - Ješte malý kousek. To je ono.
Pardon.
Omlouváme se.
Ani nebudu říkat, jak moc jdete pozdě.
Je nám to líto. Moc se omlouváme.
Ahoj.
Ahoj, Claire.
Omlouváme se.
Dobře.
Měli jsme objednat něco menšího.
Měla skvělý nápad vzít si limuzínu.
Cesta se zaklikatila a auto se zaseklo.
Tohle vubec není muj projekt, jasné?
Strávila jsem celý týden tím, abych ti lidi obstarala.
Nehledě na nejdražšího svatebního plánovače na světě.
Dobře, chceš to?
Jo, ovšem.
Jsme tady pod tím.
A to bylo před dvěma hodinami.
- Dobře. - Fajn.
- Tak jdeme na to. - Jo.
Co je to za hvězdu?
Nevím.
Johne, tys býval expert na hvězdy.
- Nevím, proč to říkáš. - Ale ano, býval jsi.
Na kterou se vlastně díváte?
Na tu rudou.
Zvláštní, že ji vidíš.
To je Antares.
Je to hlavní hvězda v souhvězdí škorpiona.
Justine...
Musíme zaskočit do stájí pozdravit Abramaha.
- To ne. - Ale ano.
Kdo je Abraham?
Abrahame.
Podívej, jsme vdaná.
Michael je teď můj manžel.
Určitě se budete mít rádi.
Rád te poznávám.
Jsem jeho paní.
Nikdo jiný na něm nejezdí.
To není úplně pravda.
Co? Občas ho beru na projížďku.
Líbí se ti.
Už déle nemohu být potichu.
- Všichni hosté čekají přes dvě hodiny. - Já vím.
Jsem na konci seznamu.
Vítejte na recepci pana Stevena a pana Marca.
- Díky. - Děkujeme. Bude to zábava.
Budete tak hodná a zúčastníte se svatební fazolové loterie?
Ovšem.
Prosím, uveďte svůj typ na počet fazolí v lahvi.
Ano.
Dva miliony a šest fazolí.
- Dva miliony a šest fazolí. - Ano.
Mohl byste provést odhad za svou ženu?
Na to si netroufám.
- Vážně ne. - Dobrá, ponecháme odhad madam neuzavřený.
Ahoj, mami.
Krásné šaty.
- Blahopreji tetičko. - Díky, Leo.
- Co to je? - Nůž.
Páni.
Moc ti to sluší.
Představím tě.
- Tohle je Betty. - Ahoj.
- Betty. - Ráda te poznávám.
Betty a Betty
- tohle je má dcera Justine. - Moc mě těší.
- Jen se půjdu se všemi pozdravit. - Jistě, jen běž.
Dámy a pánové.
Chvíli jsme se na to načekali.
Přípitek.
- Na nevěstu a ženicha. - Justine a Michael.
Justine a Michael.
Správně se talíř posouvá doprava.
Levou nebo pravou?
Justine.
Proč?
Co to děláš?
Promiňte?
Mohl bych dostal lžíci pro dámu po mé levici,
- Velice bych to ocenil. - Omluvte mě.
Číšníku?
Justine, mohla bys prosím dát svému otci za mě facku?
Tvrdě, prosím.
Time.
Justine, poslouchej.
Většina z vás ví,
že tu dnes vecer hraju dvojí roli.
Z Michaelovy strany jsem jeho svědek
a náhodou jsem také zaměstnavatelem nevěsty.
Nemám co špatného ríct na ženicha, ale...
...ta nevěsta.
Justine...
překrásná žena.
Kde mám svůj slogan?
Vždy jsme v očekávání čekali na slogan.
Co se stalo?
Přemohl tě najednou tvuj emocionální život?
Našla sis muže svého života?
Nemůžeš už kvůli tomu pracovat?
Jen se ptám, protože
kdybych si měl vybrat
mezi ženou pro svého přítele Michaela a svým zaměstnancem,
vždy bych zvolil zaměstnance.
Reklamní Justine.
Reklama.
Justine, byla jsi...
Až moc dobrá na reklamy.
Ty, já a my všichni to víme.
Díky, že ses toho držela.
Nechám vás teď přemýšlet o tom námětu,
zatímco vypustím horkou novinu.
Dneškem společnost sice přišla o tvůrce reklam,
ale taktéž získala nového uměleckého ředitele.
A tím jsi ty, Justine.
Nyní promluví otec nevěsty.
Mé drahé děvče.
Celá dnes...
...záříš.
A já...
Jsem jen trochu zmatený
se všemi Betty u mého stolu.
Nikdy jsem tě neviděl tak šťastnou.
Takže co můžu říct.
Aniž bych nezmínil tvou matku.
Má bývalá žena.
Což je přesně to, co nechci udělat.
Ale nemyslím, že bych
odhaloval nějaké tajemství, kdybych řekl, že umí být...
- občas pěkně panovačná. - Panovačná?
Pěkná blbost.
Pro ty co mě neznají,
jsem matka Claire a Justine.
Justine, jestli máš jakékoli ambice,
tak jistě nepochází z otcovy strany rodiny.
Ano!
Nebyla jsem v církvi.
Nevěrřm v manželství.
Claire...
Která byla vždy považována za vnímavou ženu,
uspořádala mimořádnou hostinu.
A dokud se smrt nepřihlásí o slovo,
budou spolu Justine a Michael na věčnost.
Chci říct jen jednu věc.
Užívejte si, dokud mužete.
Já osobně manželství nasnáším.
Gaby, prosím.
Obzvlášt když se týká mých nejbližších rodinných příslušníků.
Proč jsi vůbec souhlasila, že přijdeš?
Justine, pojď se mnou.
Poslouchej mě.
Dohodly jsme se,
že nebudeš dělat žádné scény.
Nechci žádné scény.
Ne, to nechceme.
Ne.
Dívej se na mě, když s tebou mluvím.
Ale já nic neudělala.
Víš, jak to myslím.
Dobře.
Catherine, jsi žádaná na parket.
Catherine! Catherine!
Kde je nevěsta?
Všude jsem se po ní díval.
A teď pronese ženich řeč k nevěstě.
Drahá Justine.
Vidíte, co mi děláte? Nikdy jsem nevedl žádnou řeč.
Promiňte.
Mluvím vážně
nikdy jsem žádnou řeč nepronášel. To Justine je řečník. Umí pronést
- ty nejúžasnejší věci, ale... - Tak předej slovo jí, sakra.
Justine...
Moc tě miluji.
Nikdy se mi ani nesnilo, že budu mít takovou...
...tak krásnou ženu.
Urcitě jsem ten nejštastnější muž na světě.
Miluju tě.
To je celé. Víc toho nemám.
A teď se všichni přesuneme do obývacího pokoje,
abychom mohli uklidit na stolech.
Pak si novomanželé zatancují
a pak
o půl dvanácté budou nevěsta s ženichem krájet dort.
Tady.
Chce jít uložit do poslete.
- Zlatíčko, vedl sis moc dobře. - Já to udělám.
- Ne, užívej si své noci. - Ne, prosím.
- Určitě? - Jo.
- Pojď. - Dobrou noc, chlapče.
Tak pojď.
Pohodlné?
Kdy spolu budeme stavět jeskyně?
Postavíme spolu spoustu jeskyní.
Ale ne dnes.
Pořád budeš moje teta, že?
Ano.
To přesně budu.
Justine.
Ahoj, Claire.
Jen jsem si na chvíli zdřímla.
Teď nespi.
Je to tvá svatba.
Ještě nejsme ani v polovině.
Ne, máš pravdu.
Musím se dát dokupy.
Co se děje, Justine?
Já...
tím tažená.
Je to...
...tahá mě to za nohy.
Je to strašně těžké.
Jít tím sama.
Ne.
Nejsi sama.
Vím, že to nerada uslyšíš.
Michaelovi ani slovo.
Myslíš, že jsem hloupá?
Hej.
Dojdu pro ni.
- A pro mámu taky. - Jo.
Justine, tady John.
Jsme připraveni rozkrojit dort, zlato.
Sejdi dolů co nejdřív, ano?
Gaby?
Gaby.
Gaby, nerad vyrušuji, ale budeme krájet dort.
Když měla Justine první měsíčky, tak jsem u toho nebyla.
Když se poprvé milovala, taky jsem u toho nebyla.
Takže mi dejte pohov s těmi svými posranými rituály.
To je neuvěřitelný.
Všem děkuji za trpělivost.
Nevěsta má menší problém s šaty. Hned tu bude.
Ta mrcha se zamkla v koupelně a koupe se.
Zešílí snad všichni ve vaši rodině?
- Je to trapné. - Já vím.
Kéž bychom dali do pokojů pouze sprchy. Mockrát jsem to říkal.
Pro pána krále, když se chtěla koupat, měla zůstat doma.
Tady máme k dispozici 18 golfových jamek. Kde to dostaneš?
Nikde.
Neuvěřitelný.
- Stačilo. Půjde pryč. - Kdo? Justine?
Tvá matka.
Neuvěřitelný.
Zničila mou svatbu.
Nebudu se na ni dívat.
Trošku.
Tlač, Michaeli.
Jasně.
Hotové.
A je to.
Všichni úsměv.
Omlouvám se.
To neříkej.
Nikdy by ses neměla omlouvat.
Vidím, že se necítíš dobře.
Měl jsme si toho všimnout už včera.
Postarám se o tebe.
Je to moje chyba.
Můžeme si někde promluvit?
- Ovšem. - Dobře.
Posaď se, prosím.
Chtěl jsem ti to dát až zítra.
Našel jsem naši zahrádku.
Jsou to jablka empire.
Jsou zářivě červená a velice sladká.
Ale s dokonalou slupkou.
Jako dítě jsem je jedl.
Krásná, že?
A za deset let, až stromy vyrostou, můžeš se skrývat ve stínu v křesle.
A když budeš pořád mívat špatné dny,
tak myslím, že tě to zase rozveselí.
To je velmi milé.
Jo?
Není divu, že jsi byl tak zaneprázdněný.
Včera jsem podepsal papíry, nechtěl jsem ti to říkat.
- Tady. - Ne. Měj ji pořád u sebe.
A upínej se k tomu.
Můžeš se na ni dívat.
Občas.
Budu ji mít pořád u sebe.
Mohli bychom si mezi stromy pověsit houpačku.
O tom si promluvíme, až bude čas.
Jo, jasně.
Ovšem.
Až bude čas.
Měj se.
Měla bys být setsakra šťastná.
Ano, to bych měla.
- Vážně bych měla. - Máš představu, kolik mě ta oslava stála?
Můžeš hádat.
Ne.
Vážně nevím.
- Měla bych? - Ano, měla bys.
Velký balík peněz.
Obrovskou částku peněz.
Pro většinu lidí absolutně mimo představu.
Doufám, že máš pocit, že to za to stálo.
Přijde na to, jestli se dohodneme nebo ne.
- Dohoda? - Ano, dohoda.
Že budeš šťastná.
Ano, ovšem. To se dohodneme.
Dobře.
Blahopřeji.
- Snažil jsme se vyhodit tvou matku. - Ano,
to obvykle děláš.
Ano, dělám.
Děkuji.
Za tu úžasnou oslavu, kterou jsi obstaral.
- Kolik jamek je na golfovém hřišti? - 18.
To je správně.
Jsi šťastná?
Seznam se s tímto mladým mužem.
- Gratuluji. - Děkuji.
- Jsem Tim. - Ahoj Time.
Tim pro nás začal pracovat přede dvěma dny. Je to můj synovec, ale to ignoruj.
Tim si myslel, že dneska nebudu schopný ho sem protlačit.
Myslel jsem, že to bude obtížné.
Jste kolegové.
Najal jsem ho hned, jak jsem slyšel o jeho vzdělání.
Dobře.
Jaké vzdělání je dokonalé, když pracujeme v PR.
Time.
Samozřejmě vůbec žádné.
Byl skoro dokonalý.
Nic nevěděl. Okamžitě jsem ho najal.
A za velice dobrý plat, co říkáš, Time?
Za velice dobrý plat.
Vítej u firmy, Time.
Je docela náročné najít
- výbornou práci s výborným platem. - Plat je výborný.
Proč bys do ní Tima nutil?
Abych měl každý večer připravený projektor.
Jinak toho moc neumí, což je na pytel. Ale dobře tančí.
Sbohem.
Máš její práci, takže ji nenech utéct,
musíš tam být v moment zrodu. Takže jdi za ní. Myslím to vážně.
Jdi do toho.
Můžeš mi podepsat svou poslední práci?
Ušetři mě toho.
Půjdu se na chvíli projít.
Moc se omlouvám. Jsem z té svatby nadšená.
Vím, že vás to stálo hromadu peněz.
Pořád ty peníze.
Už s tím musí přestat.
Nejde o peníze.
Spíš jsem měla za to, že jsi to opravdu chtěla.
Ale já chci.
Michael se k tobě snažil dostat celý večer.
- Vyhýbáš se mu. - To není pravda.
- Směju se a směju se. - Všem nám lžeš.
Nepostrádala jsi to?
Co od tohoto místa chceš?
Nic tu nemáš. Ani já ne.
Tvá sestra vypadá,
- že je k tobě zaujatá. - Mami.
Mám trochu strach.
Jen trochu?
Být tebou, tak jsem přímo vyděšená.
Ne, jde o něco jiného...
Něčeho se bojím, mami.
Mám problémy se spánkem.
To je pořádný problém.
Tak bys odtud měla odjet.
Přestaň snít, Justine.
- Bojím se. - To my všichni, zlato.
Prostě na to zapomeň. Vypadni odtud.
Ne, děkuji.
Promiňte, všichni.
Můžete nás všichni následovat ven, prosím?
Betty! Betty! Betty!
Vážně se jmenujete Betty? Sára?
To nic.
Tati, můžeme si promluvit?
Můžeš si se mnou chvíli sednout?
- Počkej. - Co?
Michaeli, dáš mi chvilku?
- Cože? - Dej mi chvilku, prosím.
Můžeš mi dát chvilku, prosím?
Jo.
Ovšem.
Můžeš mě zapnout?
Dobrý?
Tak jo.
Ahoj.
Dobrou noc.
Jedu domů, srdíčko.
Prosím, tati.
Vážně s tebou musím mluvit.
Domovníku?
Můj otec by tu rád přespal. Je tu volný pokoj?
Pokoj číslo devět je volný.
Pokud budete chtít.
- Nuže. - Ano, to mu bude vyhovovat.
A ráno můžeme posnídat.
Justine!
Nedáš si s námi cibulovou polévku?
Time, dones nám polévku.
Jak jde tvá báječná noc?
Škoda s Timem.
Co s ním?
Dostane padáka.
Nevydržel ve firmě dlouho, ale...
Ale život je nepředvídatelný. Jednou jsi nahoře, jednou dole.
Můžeš se vrátit k minulému zařazení, kamaráde.
Jsem ráda, že jsme na sebe narazili, Jacku.
Hledala jsem tě.
Jak jsem říkal,
ani o své svatební noci nemůže přestat pracovat.
Neměla jsem nic k večeři,
ale pohrávala jsem si s nápadem
pro menší kampaň.
Problém je, jak efektivně dotáhnout
skupinu mladých lidí k našim produktům,
ideálně těžce návykovým způsobem.
A došla jsem k výsledku a napadl mě slogan.
Ale tak jsem si říkala, co kdybychom
namísto toho zkusili prodat tebe...
...veřejnosti, Jacku.
A pak jsme s překvapením dospěla k místu, kde jsem začala.
K ničemu.
"Nic?" To není špatný slogan, Jacku.
Jen pro mou zvědavost, rozveď prosím myšlenku toho sloganu.
Nic je pro tebe až moc, Jacku.
Nesnáším tebe a tvou firmu.
Tak hluboce, že ani nenacházím správné slovo, kterým bych to vyjádřila.
Jsi zlotřilý,
malý človíček, který touží po moci, Jacku.
Mám to brát jako výpověď?
Nečeká na tebe moc pracovních nabídek.
Blbej talíř.
Já...
Asi končíme.
Ano.
Všechno mohlo být jinak.
Ano, Michaeli, to mohlo.
Ale Michaeli...
Co jsi čekal?
Jo.
Máš pravdu.
Claire.
Občas tě tak nenávidím.
Jak to vidím já,
tak jsi teď bez manžela i šéfa.
Mohl bych jako projev lidskosti
nabídnout své služby?
Mohli bychom využít nápady,
které jsem chtěl vnést do firmy.
Mohli bychom být perfektní pár.
Měli jsme dobrý sex.
Nepřipadne mi to jako dobrý nápad.
Ne.
- Odpusťte mi, čekáme s výsledky. - Cože?
Byl spočítán počet fazolí v lahvi.
678.
To je konečná cifra.
678.
- Nikdo z hostů netipnul správně. - Vážně?
Pár jich bylo blízko, ale nikdo netipoval správně.
- Neuvěřitelné. - I tak se to dá říct.
Neuvěřitelně nepodstatné.
Ale je to výsledek soutěže.
A spousta lidí by ten výsledek ráda znala.
A potom...
- Ta cena. - Vyhoďte ji.
Tati?
"Mé milované dceři, Betty.
Jsem na tebe tak hrdý, jak jen otec může být.
Ale nemohl jsem tě najít a říct ti, že odmítám přespat.
Brzy naviděnou.
Líbá tě tvůj hloupý táta. "
Justine, prober se.
Vstávej.
Jedeme se projet.
Zkoušela jsem to, Claire.
Ano, zkoušela.
Opravdu zkoušela.
No tak.
Poběž, Abrahame.
Běž.
No tak.
Jdeme.
Nevidím tu rudou hvězdu ze Škorpiona.